- Jeg vil være dig for en dag - Jeg vil være dig for en dag
Jeg vil være dig for en dag
Jeg vil gerne ind i din verden Lære at kende hele dit jeg
Alt det, der får dig til at smile
Jeg vil se det, så vis mig det
Jeg vil være dig for en dag
Kan du lide elektriske tog? Er du ensom, når det øser ned?
Jeg vil se alt med dine øjne
Så lad være med at nøle vis mig, hvad du kan føle
Hvad føler du, når du hører én synge eller gynger i en gynge?
Lad mig læse din bog og lære den
Elske den mere for hvert blad jeg vender
Jeg vil være dig for en dag
Der er så meget mere jeg gerne vil forstå
Det er ikke nok bare at holde din hånd
Og forstå dine ord
Jeg vil kramme dig Jeg vil nå ind til dig
På alle måder Jeg vil være dig for en dag
Jeg vil føre dig tilbage på sporet når du stikker af
Jeg vil være dig for en dag
Vide hvad dine mål er og dele dine interesser
Jeg vil være dig for en dag
I tror mig ikke. Ingen tror mig. Men det er fuldkomment sandt.
Præcis kl. 8.15 i morges ... Nej, lad mig gå lidt længere tilbage i tiden.
Jeg hedder Annabel Andrews. Det er mit værelse.
Ingen kommentarer. Jeg kan lide det sådan.
- Er I klar til fredag den 13.? - Nej!
Og det er mig. Jeg blev født for 13 år siden.
Pige, blond ... ægte, selvfølgelig. Blå øjne. Omkring 1,60 høj.
Jeg passer på vægten. Min mor siger, det er tåbeligt -
- for jeg er ikke helt udviklet endnu. Måske til sommer.
Ulækkert!
Jeg har én lillebror. Se ham engang.
Flot hår, flotte tænder, flotte øjne, flotte øjenvipper.
Han er ordentlig. Ikke fantastisk. Bare ordentlig.
Han er så ordentlig, at det er kvalmende.
Han gør det kun for at vise sig. Han er perfekt og et kryb.
Han hedder Ben, men jeg kalder ham: Abefjæs! Forsvind herfra!
- Bank på. Hvad vil du? - Der er morgenmad.
Og hvad så? Stik så af!
- Du kommer for sent til skole. - Det er jeg ligeglad med.
Men det er jeg ikke. Jeg kan godt lide skolen og mine venner.
Jeg blev valgt til anfører i dagens kamp.
Jeg er også ret god på vandet.
Vi har en rigtig god vandskiklub. Vi skal lave vandshow for min far.
Nå ja, mine forældre: William Waring Andrews.
45 år, 183 cm. Nej, faktisk 181,5.
Håret er lidt for kort, men alt i alt er han faktisk ret sej.
Han arbejder med reklame og er verdens dejligste menneske.
Næsten!
Det er Boris Harris. Han er lidt af en lækker fyr.
Men efter en lille hændelse for et stykke tid siden, undgår han mig.
Annabel!
Men det gør hun ikke.
Mor og jeg kan ikke enes på det sidste.
Jeg elsker hende da. Naturligvis!
Alle ved jo, at mødre er søde, blide, venlige og ...
- A n n a b e l! - Højrøstede!
- Max, din hamburger! - Og hvor skal du så hen?
- Talte vi ikke om det i går? - Jeg er ikke sulten.
Og jeg kan ikke lide æg og bacon.
- Jeg vil have, at du spiser sundt. - Jeg bliver fed, mor.
- Jeg er sent på den. - Hvad med dit værelse?
- Det er perfekt. - Og sengen er redt, ikke?
Sørens! Det glemte jeg. Jeg har så meget at tænke på.
Jeg vil ikke præke, men barndommen er et menneskes bedste tid, og ...
Ja, enig. Men jeg har meget at tænke på.
Som hvad f.eks.?
Jeg skal møde Virginia og er forsinket.
Ønsk mig held og lykke. Farvel.
Og held og lykke til mig. Vent lige!
- Glem nu ikke din tandregulering! - Glem nu ikke vandshowet!
- Det gør hun sikkert. - Glemmer vandshowet?
Nej, tandreguleringen. Det ville hun have godt af.
Hendes bøjle skal tages af i dag. Det er en overraskelse.
- Burde jeg have fortalt hende det? - Om vandshowet?
- Nej, Bill! - Hvad synes du om det her?
"Venner, kunder og fremtidige entreprenører."
"Det glæder os, at I kan komme -
- til afsløringen af vor luksuriøse Oceana Marina."
Det er godt. Undtaget navnet. Det burde være: "Den hviskende vinds ø".
Ikke mere hjælp, Ellen. Du skal bare komme og være smuk som altid.
- Resten tager jeg mig af. - Selvfølgelig.
- Hvor har du været? - Hvad mener du? Jeg har ventet.
- Det har både du og jeg. - Giv mig det sædvanlige.
Vi var igennem quizzen om mit værelse.
Jeg bør da bestemme over mit eget værelse?
"Takket være Deres flotte bidrag til denne fantastiske ..."
- Frastødende ... - Det er ikke smigrende nok.
Man kan heller ikke sige noget smigrende om Annabel.
"De skrappe teenageår", ja! Har du set, hvordan hun går klædt?
Uden hende har jeg ikke noget vandshow i eftermiddag.
Ved du, hvor jeg skal hen idag? Møde mr Dilk, rektor på skolen.
Han vil tale om Annabels manglende fremgang i skolen.
- Hvad siger du til det, Bill? - Det klarer du nok, min kære.
- Jeg er optaget af det her, så ... - Mange tak.
Hun siger, jeg ikke må besøge Hilary, fordi vi leger kysselege.
Hun ævler også om, at jeg skal have håret klippet.
Sidste gang klippede de 15 cm af. Jeg prøver bare at være sej.
Forældre forstår ingenting. Af og til bliver jeg sur. I går sagde jeg:
"Prøver du at lave om på mit image?" "Hvor skulle jeg begynde," sagde hun.
Ha, ha. Hvor morsomt!
Hvis det er nogen trøst, så er min mor værre end din.
De forstår ikke, hvad vi går igennem. Jeg må intet bestemme.
I går skændtes vi. "Hør her!" skreg jeg.
Jeg skriger normalt ikke. "Jeg er træt af aldrig at more mig."
"Du giver mig altid ordrer. Hvorfor får du aldrig ordrer?" Hun sagde:
Ingen fortæller voksne hvad de skal gøre.
Det skal de selv finde ud af. Det kan tit være svært.
"Sikkert!" sagde jeg forurettet. Så bliver hun altid sur.
"Du kan bestemme, om du vil se tv, spise frokost med vennerne -
- hvad du vil have til morgenmad, og om du vil gå ud med far."
"Og vaske tøj, handle og lave mad," mindede jeg hende om.
"Gøre det hyggeligt for andre." Hun aner intet om mit liv.
Intet.
Det lyder som den rene ferie, synes jeg.
Jeg ville ønske, jeg kunne bytte plads med hende! Bare for én dag.
- Hvad foregår der derude? - Noget uhyggeligt.
Det er ikke min stemme. Det er mors stemme.
- Hvad er der galt med dig? - Bevar mig vel! Hvad laver jeg her?
- Det er jo Annabels stemme. - Er du okay, Annabel?
"Annabel"?
Er alt i orden, Ellen?
"Ellen"?
Hvis fod er det? Det er ikke min. Det er mors fod!
Det er ikke min hånd. Det er Annabels hånd.
Mors ben. Og hendes mave!
Og hendes ...
Jeg er kommet ind i mors krop.
Jeg er kommet ind i Annabels krop.
- Jeg er mor. - Jeg er Annabel.
Hej, mor. Du har flotte tænder.
Sig noget!
Hvem kan tale gennem alt det her gammelt jern?
Må jeg bede om ti cents, søde?
"Må jeg bede om ti cents, søde"! Selvfølgelig.
- Ellen, er alt i orden? - Ja da! Helt i top!
- Er det dig, Bill? - Ja. Hvem er det?
Det er ...
- Er det dig, Annabel? - Både ja og nej.
- Er det en spøg? Jeg har travlt. - Hold mund og hør efter, Bill.
Beder du mig holde mund?! Hvorfor siger du "Bill"? Hvad er det med dig?
- Mere end du vil tro, Bill. - Hold op! Og kald mig ikke Bill.
- I orden. Far! - Det var bedre. Hvad vil du?
Hvordan har Ellen det? Mor, mener jeg. Har hun det godt?
- Er det her en leg, så ... - Læg ikke røret på.
Det er vigtigt. Se lige efter.
Vent lidt.
Hun opfører sig lidt underligt.
Hun blæser bobler og hopper op og ned.
Hopper? Sådan ser det vel ud for valsekongen.
- Hvem er det? - Annabel.
Hun vil vide, om du har det godt. Har du det?
Ja. Jeg har det vidunderligt. Hvordan har hun det?
Måske bør du komme hjem.
Nej. Sig, at barndommen er et menneskes bedste tid.
Og i dag skal hun nyde hvert eneste minut.
Sig, hun skal spille en god kamp. Hun er hele holdets håb.
Spiller hun dårligt, bliver alle sure på mig.
Hende.
- Din mor siger ... - Jeg hørte hende. Farvel.
- Hej, Virginia. - Vi smutter, Annabel!
I er mine bedste venner, ikke? Jeg må tale med jer.
I er ikke længere børn, og jeg kan tale til jer som voksne.
I er intelligente nok til at forstå det, jeg nu vil fortælle jer.
Hvad er det her?
Din sædvanlige rom-rosin-banansplit-morgenmad.
Typisk, at hun spiser så usund mad til morgenmad.
Det er noget af det ulækreste, jeg nogensinde har smagt.
I kan se, at noget er forandret, ikke?
At jeg er en diametral modsætning til den sædvanlige Annabel?
Hør nøje efter. Jeg er ikke Annabel.
Hvem er du?
Hendes mor.
Sikken fed idé. I dag er vi vores mødre.
- Sæt ikke dit hår sådan, Virginia. - Sjok ikke sådan af sted!
- Det er sandt! Jeg er mrs Andrews. - Og jeg er mrs John Mayberry.
- En pakke mentolcigaretter. - Ikke tale om.
Ikke så fræk. Eller jeg indberetter det til chefen.
- Åh nej! - Du er god, Annabel.
- Du burde gå til drama. - Kom, børn. Ellers kører bussen.
Men en ting er gal. Vore mødre kunne ikke komme igennem én af vore dage.
- Hvad sagde du, unge dame? - Vore mødre havde ikke klaret det.
Din mor kunne ikke engang klare den første time, Bambi.
Forestil jer min mor i engelsk eller maskinskrivning.
- Det ville kokse for dem! - Ikke min mor. Tro mig.
For lidt siden talte du om ...
- Meget er sket siden da, unge dame. - Du ved, hvad du skal sige.
- Det er en sjov leg. Kom, børn. - Vi må ikke lade bussen køre.
Hvad er så hårdt ved en skoledag?
- Kommer du, Annabel? - Ja, det gør hun ... Gør jeg.
- Hvad vil du have, min dreng? - Du sagde røræg.
Beklager. Jeg gider ikke vaske stegepanden.
- Så spejlæg? - Jeg vil ikke lave mad i dag.
- Spis det her! - Nej. Det er Annabels morgenmad.
Hun spiser det, når hun ser tv. Hun myrder mig, hvis jeg spiser det.
- Sikken nørd. - Annabel synes, du skal spise det!
- Gør hun det? - Ja.
Jeg ved det ikke. Skynd dig, ellers kommer du for sent.
Farvel, mor.
Ad!
Skat, gør noget for mig til festen.
- Foruden at stå på vandski? - Hvad?!
- Du har aldrig stået på vandski. - Jeg lavede sjov, far.
- Kalder du mig nu "far"? - Det var første og siste gang, Bill.
- Er du sikker på, at alt er i orden? - Ja.
Tag noget tøj med til mig til i aften. Hvide bukser -
- rødbrunt slips og prøv at finde mine matchende sokker.
- Er du sikker på, alt er i orden? - Ja.
- Hvor var jeg? - Finde dine matchende sokker.
Ja! Og mine hvide sko og den blå jakke.
Den skal måske renses. Og skjorten med krøset foran.
Pas på, når du stryger den. Det er silke.
- Noget andet? - Nu du spørger ...
- Skoene skal måske pudses. - Naturligvis.
Det er min pige.
Jeg gør mit job, og du gør dit.
Jaså, far! Måske vil mor kunne lide at være i mine sko.
Ikke sært, at Annabel går med bare fødder.
De her gummisko føles, som om de er fulde af glaskugler.
Du har ret angående håret. Min mor fik mig skamklippet.
- Se mig engang! - Kort hår er pænest til dig.
Tror du, jeg har ondt af dig på grund af din frygtelig onde mor?
- Det var upassende. - Jeg citerede jo bare dig.
Jaså?
Kom nu, piger. Betal nu og snak senere.
Jeg har ikke sådan et kort.
Jeg modtager også gerne penge.
- Kunne du ikke være så sød ...? - Nej. Jeg ved, du har penge på dig.
Det kan jeg se på din gang.
"Gang"? Gang, naturligvis!
Undskyld mig.
Sir? Tak.
Værsgo.
Sikke snavset den fod er. Har den nogen sinde set et badekar?
Og sokken er ikke meget renere.
Sikke noget flydende stads!
Hvem har brug for håndcreme? Lad dem blive gamle og rynkede.
Hvad så? Hvad med lidt farve på kinderne?
Ja, hvorfor ikke? Sminkedukken.
Du er henrivende, min egen.
Vent til de ser mig i marinaen i eftermiddag.
Nippende til champagne. Jeg elsker champagne!
Jeg har jo aldrig smagt det. Måske kan jeg ikke lide det.
Hvad søren! Jeg vil prøve alt.
Bare jeg ikke havde prøvet dem her. Sid fast, behårede uhyre!
Måske kan jeg dække dem? Glem det.
En anelse rødt på læberne.
Nydeligt. Perfekt. Helt i top.
Det her sker ikke. Latterligt.
- Umuligt! - Hvad er?
- Jeg tænkte bare på noget. - Hold op med det. Alle glor.
Du ligner en gal, når du taler med dig selv og flagrer med armene.
Hvad mon hun laver? Hun tror vel, jeg tilbringer dagen foran tv-et.
Men det finder hun ud af.
Nå, så det tror du?!
- Er der noget galt med hendes hoved? - Aner det ikke.
Jeg har aldrig set hende før.
Husarbejde er vel ikke så slidsomt.
Hæld lidt på der. Hæld lidt på her.
Hvis det ikke vil ind, så tvinger man det ind.
Det var ikke så slemt. Nu lidt franske kartofler.
- Og så lidt fjernsyn. - Kom, Max.
Og nu bringer Fosphree-fabrikanten "Sewing with Susie"
Vi ses, Susie.
Adiós.
Kan I bugte jer sådan? Bugt jer rundt.
Lad os bugte os denne vej.
Den lever!
Tag det roligt! Du klarer den. Du har bare lidt hikke.
Hallo! Der er for meget larm her. Jeg tager den i entréen.
Hallo. Vent lidt. Jeg lægger på i det andet værelse.
Milde moses!
Hvorfor gik du ikke i stykker i går, da mor var hjemme?
Skulle du absolut ryste dig ihjel, når jeg var her? Tag dig sammen!
Hej! Hallo, hallo. Hvad foregår der, Ellen?
Der er to på linjen samtidig. Læg på og ring nummeret op igen.
Dette er en indtalt besked.
Fald lidt ned! Hvem er det?
- Bill, Bill. - Hvilken Bill?
- Hallo. Hvad foregår? - Hej, Billyboy. Hvordan går det?
- Glem det. Hvad foregår der? - Jeg skyller bare lidt tøj op.
Vi kommer til en drink efter festen, så kør hen og køb noget sprut.
Sprut? Køre?
- Hvad er der, skat? - Ingenting.
Men jeg havde ikke tænkt mig at køre i dag, far ... Bill.
Efter du har hentet Ben i skolen.
Ben? Åh, Abefjæs.
Tag den stramme sorte kjole på i aften.
Jeg må løbe nu. Jeg ringer, hvis der er noget.
Min mand Bill?
Stryg dit, puds dat. Tag herhen, tag derhen.
Du er en alle tiders far, men en færdselsbetjent af en mand.
- Annabella kan ikke få fat i en fyr! - Jeg gjorde metalmunden sur.
Nej, du gjorde ikke.
Med en magnet kan jeg trække dig rundt ved munden.
- Du bør få en endefuld, unge mand. - Nåde, nåde!
Kom, Annabel. Glem de barnerøve!
Jeg har din yndlingsmad med i dag. Tunfisk og jordnøddesmør.
- Og vindrueyoghurt. Vi ses i pausen. - Okay.
Ad! Derfor spiser hun aldrig hjemme.
Du kan ikke spise med Gordi. Musik-korpset skal øve.
Hvor ærgerligt!
Lad os se, hvor hårdt det her er. Hvor skal jeg hen?
Skema, skema. Lad mig se.
Jeg håber, jeg kan læse hendes håndskrift.
Fredag, første time: Fotografering.
Selvfølgelig. En grundsten i en god grunduddannelse.
Fremkaldelsesprocessen er næsten færdig.
Men filmen er stadig meget følsom.
Det røde lys tjener stadig sit formål.
Og vær yderst forsigtig med ikke at slippe lys ind udefra -
- og dermed ødelægge den fremkaldte film.
- Næste fase er ... - Er det her fotografering?
Undskyld, jeg kommer for sent.
Skal jeg trække persiennerne ned?
Jeg tror, vi dummede os.
Det må I undskylde.
Det er 555 3069. Vi tager kun imod to telefonsvar til -
- i musik-konkurrencen, hvor man kan vinde over 5.000 dollars.
Her på jeres musikstation.
Godmorgen!
- Godmorgen, sagde jeg. - Jeg blev bange. Jeg hørte Dem ikke.
Ikke så sært. Den rockmusik giver mig hovedpine.
Det var bedre. Nu behøver jeg ikke skrige.
Hvor synd! Du har ødelagt den flotte kjole.
- Hvor starter jeg, min pige? - I køkkenet.
- Vi havde et problem i morges. - Hvad skete der?
- Vaskemaskinen gik amok, og ... - Lad os se engang.
Åh nej! Det er da ikke så underligt!
Du har fyldt maskinen med bluser, tæpper, dine strømpebukser -
- gummisko og nogle metalting. Og ...
Hvad er det for nogle metalting? Metalbrikker. Sjovt påfund!
Alle spillebrikkerne ligger her. Og du bruger for meget sæbe!
- Der har vi dit problem. - Jeg lod Annabel vaske tøj.
- Hun ville bare hjælpe. - Helt klart en nybegynder.
Styr Dem, mrs Schmauss. Vask tøjet færdig -
- og reparér kjolen. Jeg skal have den på i aften.
Vi blev enige om, at der er visse ting, jeg ikke gør.
For det første: Jeg reparerer ikke tøj.
- Og hvad er det andet? - Skal vi begynde på det igen?
Opfrisk min hukommelse lidt, mrs Schmauss.
For det andet: Jeg rydder ikke op i svinestier.
Det overlader jeg til svinets mor.
Se lige her! Snavset tøj.
Bananskræl.
En halv pose.
Og nu går vi bag scenen.
En cykelpumpe. En brækket vandski.
En blikskovl.
Begynd!
Det går som fod i hose.
Bambi! Der er noget galt med maskinen.
Tænd for den.
Det er jo en skrivemaskine. Ikke et tv.
Elektriske skrivemaskiner skal have strøm, dumme!
Elektrisk? Ja, ja. Der kan ikke være så stor forskel!
Det er jo latterligt!
- Annabel, hvad er der galt? - Et lille mekanisk problem.
Brug en anden maskine. Du får et par ekstra minutter.
I UORDEN
- Mrs Schmauss, vil De ... - Jeg lukker heller ikke op!
Jeg kommer!
Deres bil, mrs Andrews. Vasket, smurt og olien er skiftet.
14,50 dollar, tak. Jeg tager checks.
Hvad er straffen for forfalskning?
- Tager De kontanter? - Ja. Nogle af os bruger dem stadig.
Vent her! Jeg skal lige hente min mors ... min pung.
Vent lidt, Lloyd. Jeg skal lige ...
Se hvem der ringer på.
- Hej, mrs Andrews. Vi er til tiden. - Ja, til tiden. Til hvad?
- Tæpperne. Det er jo fredag. - Nå ja, det havde jeg glemt.
- Hvor begynder vi? - Vælg et tæppe.
- Får jeg mine 14,50? - Det glemte jeg.
Nu skal jeg finde dem, Lloyd. Kan nogen af jer låne mig 14,50?
Har du 14,50?
Så der er du! Jeg har noget andet at fortælle dig, mrs A.
Den tøs ejer ikke disciplin. Og det er moderens og faderens fejl.
Ikke nødvendigvis, mrs Schmauss.
Hvad er det, jeg siger?
- Hvordan har De det, mrs Gilbert? - Du må godt sige Mary Kay til mig.
- Jeg har brug for føntørreren. - Lån min.
Din er gået i stykker. Du lånte min i går.
Hold Max. Den må være her et eller andet sted.
- I køkkenet? - Jeg har set det før hos frisindede.
- Den pige begynder nok på stoffer. - Hvad gør Dem så sikker på det?
- Mrs Andrews, må jeg ...? - Åh ja, 14,50. Og føntørreren.
- Har De en tang? - En tang?!
Du holder Max, og du leder efter hårtørreren, Mary Kay.
Så finder jeg tangen.
- Tag hunden. - Jeg vil have min føntørrer.
- Troede De, De ville se os igen? - Nej.
- Hvor skal gardinerne op? - Hæng dem op i et tomt vindue.
Skal jeg fortælle dig, hvordan det begynder, mrs Andrews?
Kan du huske, du spurgte mig, om jeg havde set ginflasken i mandags?
Sådan beskyldte du vel mig for at drikke jeres sprit.
- Ja, det gjorde jeg vel. - Jeg har noget at fortælle dig.
- Vi har stødt på et problem her. - Træk et nummer.
Hun indrømmer det aldrig, men ved du, hvem der drikker jeres gin?
- Annabel? - Du sagde det!
- Gang i den! - De er fyret.
- Når du har strøget fars skjorter! - Gør det selv!
Forræder! Din svaber stinker!
Må jeg få de 14,50?!
Tag hunden. Måske kommer vi tilbage en anden gang.
Jeg vil have min føntørrer!
Vi kan ikke flytte skabet med porcelæn.
Hvor var maskinskrivningslæreren skrap. Det var jo blot et uheld.
- Jeg ville ønske, jeg havde set det. - Sikken dag. Hvad bliver det næste?
- Intet er værre end McGuirk. - Mc-hvem?
- McGuirk, engelsk, opgaven. - Åh nej.
Hvad er der? Den skal afleveres i dag. Har du ikke lavet den?
- Nej. Hvad skal jeg gøre? - Pjæk. Sig, du gik til skolelægen.
- Skal jeg gøre det? - Nej. Så sender hun dig nok hjem.
- Fint. - Du kan ikke gå hjem.
Hockeykampen er i dag, og alle regner med dig.
Så bliver jeg slået ihjel.
- Jeg føler mig faktisk syg. - Så er det vores tur.
Annabel! Ved du, hvor du er?
Nej. Men nyn et par takter, så finder jeg ud af det.
Buffeten står på land. Men det er nok sjovere -
- for vore kunder og investorer at se showet fra denne flydeø.
Derfra kan man se hele området og stranden.
Og det er et perfekt sted at se fyrværkeriet og vandshowet fra.
Vi burde have hyret professionelle vandskiløbere.
Mr Jennings, showet blir tiptop.
- Min pige og klubben har øvet længe. - Den er en stor kunde.
Er det ikke for meget?
Mr Joffer, jeg forsikrer Dem om, at det bliver meget fint.
Og ... Min datter, Annabel, er faktisk showets stjerne.
- I bør se hende. - Jeg kan ikke vente.
Hallo? Det er min kone.
Hej, skat. Har du fyret hende, så har du det.
Tænker du på, at din mor bliver gal? Hun bor jo i Dayton.
Jeg vidste, hun drak meget.
Ikke hendes mor, altså. En anden.
Jeg har travlt. Kan du ... Også mekanikeren?!
Tæpperenserne? Og gardinmanden?
Er hunden der stadig? Jeg ved, det ikke er morsomt.
Jeg ordner alt senere. Jeg bliver nødt til at lægge på.
Vi ses i marinaen klokken fem. Glem nu ikke mit tøj.
Hvad synes du, Max? Ingen rande i kraven i al fald.
Alle tiders! Han slår mig ihjel.
Jeg gider ikke mere.
Jeg er heller ingen hushjælp. Alle andre har spist morgenmad.
Jeg banker Abefjæs!
Makaroni med ost. Endelig morgenmad!
Sikken morgen! Jeg keder mig.
Gad vide, om Boris er hjemme.
Nu har du chancen, Annabel. Jeg kan gøre noget ved sagen.
Nu er jeg smuk og ikke mig. Hvad skal jeg sige?
"Hvad sker der så?"
Hallo, Boris. Det er mrs Andrews overfor.
Tror du, jeg kunne låne en kop ...?
Sukker er for tamt.
Kibble. K-i-b-b-l-e. Det, hunde spiser.
Katte-Kibble er godt nok. Når Max er sulten, spiser han hvad som helst.
Han er ikke Kibble-kræsen. Så jeg tænkte på ...
Nej. Annabel er ikke hjemme.
Alle tiders!
Han kommer. Han må ikke se mig sådan.
Jeg må finde noget sexet og elegant. Måske velour.
Døren er åben. Kom ind, Boris!
Jeg ... Jeg kommer straks, Boris.
Sæt dig ned og føl dig særdeles hjemme.
Klap i, Max!
Nej, det er for meget af det gode.
Det var pænt af dig. Kom ind. Kom ind!
- Hej, mrs Andrews. - Katte-Kibbles med hestekød!
- Og en kupon til et loppehalsbånd. - Jeg har mange lektier.
- Det bliver et minde for livet. - Jeg må gå.
Boris, hvor er du dog forkølet. Lad mig give dig nogle C-vitaminer.
- Det behøver De ikke, mrs Andrews. - Jeg lægger den i smykkeskrinet.
Jeg tror, det er første gang, du har set vores dejlige hjem.
Det er enkelt, men elegant. Boris, Boris! Hvor er du?
- Hvem bor her? - Min søn Ben.
- Med himmelseng og dukkehus? - Ja.
- Han er en frigjort dreng. - Han er også en sjuske.
Nu går vi ud. Tag to C-vitaminpiller og tyg dem. Jeg tager også en.
Tak. De smager godt. Men jeg er ikke forkølet.
Næsen er stoppet. Måske er det allergi over for min bror.
Jeg slipper i al fald for at gå i skole.
Boris! Skal vi hænge ud? Jeg bliver skør af at sidde og lumre.
Det er i orden. Men er du ikke klædt lidt sjovt til at hænge ud?
Jo. Jeg tager nogle sko på.
- Bruger du og din søn samme sko? - Ja. Jeg sagde jo, han er underlig.
Sådan! Så går vi.
- USA gik ind i hvad? - Korea-konflikten.
Ja. Og det skete hvornår, børn?
I juni-juli 1950 anført af marinen og hæren.
Lige præcis. Har ingen andre læst deres lektier?
- Fortsæt, Annabel. - Nu scorer jeg nogle billige point.
For at få en bedre forståelse af Koreakrigen -
- må vi se på alle hændelserne.
- Er den svær at kaste? - Ikke hvis man ved hvordan.
Skal jeg vise dig det?
Kom her.
- Undskyld mig, jeg ... - Sving armen bagover, så forover.
Bagover, forover. Sving den bagover, så ...
- Prøv engang alene. - Okay.
- Du er nok god af en dame at være. - Annabel ville blive mægtig god.
- Jeg vil hellere vise dig det. - Ikke mor! Mig!
Annabel er fuldstændig forandret, Boris.
Hun er ikke den, der slog dig med en blikskovl for fem år siden.
Fire! Jeg har stadig et ar.
Så fire! Du ville ikke kunne genkende hende.
Har hun stadig bøjle på? For så genkender jeg hende.
Det, jeg mener, er, at Annabel er meget flink nu. Mægtig flink.
- Sikkert! - Ekstremt flink.
Men for at være helt ærlig, så siger det mig ikke meget.
Boris, din bøffel! Jeg holder det ikke ud.
Stik af!
Den kom ikke tilbage. Har du været ude for det?
Jeg fik den i dag. Jeg har aldrig kastet den.
Ansvaret faldt derfor på Eisenhower-administrationen.
ÅBN MIG
LUK SYLTEN OG ... Meget morsomt!
Fortsæt, Annabel.
Det var første gang republikanerne styrede landet i 20 år.
Det springende punkt ved Eisenhower-årene ...
- Hvad foregår der? - Undskyld. Jeg tabte vist en bog.
Jeg har en endnu bedre idé. Kom, så skal jeg vise jer.
Du er for meget. Den ene dag aner du intet om historie.
Den næste brillerer du.
Jeg gjorde bare, hvad jeg blev bedt om.
Skulle jeg lade, som om jeg ikke vidste det?
Vi ses, hjerne!
Man kan da heller ikke stille nogen parter tilfreds.
Sikke et cirkus!
Jeg beklager uheldet.
Nu skylder jeg Mary Kay en føntørrer og et vindue.
Tak, alligevel.
Vi kan mødes en anden gang. Og spille matador eller sådan noget.
Lyder godt! De fleste voksne vil ikke spille spil. De er altid optaget.
- Men du er ikke som andre voksne. - Fortsæt. Det kan jeg lide at høre.
- Du er ... - Hvad?
- Har du set, at min allergi er væk? - Ja.
Måske er jeg allergisk over for min mor. Men ikke over for dig.
Jeg ville ønske, jeg var 20 år ældre.
Og jeg ville ønske, jeg var 20 år yngre. Eller sådan noget lignende.
Nå ... Vi ses, Boris.
Og mrs Andrews? Bebrejd ikke dig selv.
Det er ikke din skyld, at Annabel er sådan. Hun er vel et problembarn.
Jeg ville ønske, jeg var død!
Hør efter!
Jeg behøver ikke sige, hvor vigtig denne kamp er.
De vil dræbe os! Jeg vil have, at I skal slå dem oppe! Og nede!
Jeg er vist gået ind i marinen.
- Ja! - Skal vi slå de flødeskumskager?
Vinder vi over dem? Lad os slå hovedet ned i maven på dem!
- Hvor er kampånden, Annabel? - Jeg er nok bare lidt nervøs.
Vær ikke dum. Gå nu ud på banen og lav en million mål som altid.
- Så vinder vi. - Jaså? Så let som ingenting.
Andrews. Skift tøj omgående!
- Men hvor er hendes skab? - Skynd dig!
Jeg kan ikke få mit skab op. I må yde jeres bedste uden mig.
-"Yde"? Hvorfor så fine ord? - Her!
Tager du aldrig noget med hjem og vasker det?
Aldrig!
Skift så! Og kom på banen i fuldt firspring.
Hold mund! Hold mund! Hold mund og hør efter!
Kan I huske strategien? Giv bolden til Annabel.
Hvis nogen skal vinde for os, så er det barske Annabel Andrews!
Få så jeres røv derud og dræb, dræb, dræb dem!
Jeg har lært jer at følge reglerne, spille rent og med god sportsånd.
Men ...! At vinde er det, vi vil.
Det kan vi kun, hvis vi husker én ting:
Jord Annabel Andrews og jord hende hårdt!
Jeg skal gøre mit bedste, men hvis noget går galt ...
- Hvorfor skulle det det? - Jeg er en anden i dag.
Det har jeg bemærket. Men læg det fra dig. Kampen er vigtig.
Jeg skal prøve. Men jeg er ikke samme person. Bogstavelig talt!
- Forwards til midtbanen! - Midtbanen!
Hun mener dig. På dem, Annabel.
Jeg spillede det her én gang i ottende klasse.
- Hvorfor kørte du ikke i bil? - Hvorfor jeg ikke kørte i bil?
Ikke så meget ævl. Vi har godt af lidt motion.
- Vi når ikke hjem til frokost. - Jeg har frokost med.
Vælg, hvad du vil have og smid resten tilbage i posen.
- Gin? - Forkert pose.
Er der ikke noget varm mad?
Så må du lave den selv. Jeg har fyret mrs Schmauss.
Så du kunne heller ikke lide hende?
Jeg hader hende. Hun taler grimt og lugter dårligt.
Og hun siger, at Annabel er en forkælet og sjusket tøs.
Jeg har allerede hørt det i dag.
Så du hader mrs Schmauss, fordi hun hader Annabel.
Men Annabel hader jo dig. Så det er Annabel, du bør hade.
Det ved jeg godt. Jeg prøver, men jeg kan ikke.
- Hvorfor ikke? - Hun finder på sjove ting.
Som da vi fyldte ballonerne med vand, og kastede dem ud ad vinduet.
- Finder hun på andet sjov? - Må jeg lege med Billy og John?
Ja. Ikke så ussel, som jeg troede.
Lig nu ikke bare der, Annabel! Rejs dig op og slå tilbage!
Vi taber, hvis hun ikke letter rumpen.
Hvem gjorde det?
- Ulovligt! - Ja, helt sikkert. Usikkert.
2 år og 2.000 dollars har mine tænder kostet, og så slår de dem ud.
Jeg holder op!
- Hvor skal du hen, Annabel? - Vi kan stadig vinde.
- Kan du ikke klare mosten, Annabel? - Hun er fej.
Annabel fej! En sjuske, ja! Fej, aldrig i livet!
Fint. Giv mig den kølle og fjern jer fra mit åsyn.
Jeg har den!
- Du er ude! - Er jeg ude?
- Ude! - Jeg er inde.
- Ude! - Hvad mener du?
- Skrid! - Okay.
Du er ude.
- Nej, det er det forkerte mål. - Kom tilbage, Annabel!
- Gør ikke det her imod mig! - Af sted, Annabel. Godt!
Nej! Nej, nej!
Tiden er ude! Blå kaptajn, Annabel Andrews, scorede sejrsmålet!
De røde har otte! De blå har syv!
Hvad har jeg gjort galt?
Du har glemt det, men jeg er Jo-Jo, og du er Annabel.
- Og vi spiller på samme hold. - Jeg dummede mig igen.
Du var fantastisk. Bedre end Annabel. Og hun er superdygtig.
Er det rigtigt?
- Ja, og smuk. - Hvad er hun?
Smuk. Jeg kan godt lige hendes bøjle.
- Jeg håber, jeg også får sådan én. - Du får nok ikke brug for én.
Det er jeg også bange for. Så vil Annabel hade mig endnu mere.
Hvorfor hader hun mig?
Der er intet så irriterende som en lille helgen -
- der har perfekte tænder og er punktlig og ordentlig.
- Hader du mig også? - Nej. Det er hendes grunde.
Men jeg kan jo ikke gøre for det. Hverken mit udseende -
- eller at jeg er ordentlig. Det er ikke min skyld.
Jeg ville gerne være et rodehoved, hvis hun så kunne lide mig bedre.
Engang smed jeg mine byggeklodser, bøger, glaskugler og lego -
- i en bunke, så det ikke kun var Annabel, der blev skældt ud.
Men mrs Schmauss sagde, jeg var for lille til at vide bedre -
- og samlede alt op igen. Så uanset hvad jeg gør, hader Annabel mig.
- Så had hende igen. - Jeg sagde jo, at jeg har prøvet.
Man kan jo ikke hade og elske nogen samtidigt.
Nej. Det troede jeg i hvert fald ikke.
Men måske alligevel.
Pust! Var det bedre? Lad os gå hjem.
Hvor har du været? Vi har problemer.
Har Mary Kay ringet og fortalt, at en boomerang røg gennem vinduet?
Nej. Hør efter et halvt minut.
Vi har ingen buffet til i aften.
Mrs White troede, mrs Mathews sørgede for det og omvendt.
Så hvem sørger for det?
Dig!
Der kommer kun 25 mennesker. Jeg har fortalt om dine færdigheder.
- Nej, men ... - Du har jo tre timer. Farvel.
Mandschauvinist!
Hvorfor kaldte du far en mandschauvinist?
- Fordi han er det. - Men hvad er det?
En ægtemand som i tre måneder har taget æren for en fest.
Og som giver sin kone tre timer til at redde ham.
- Ja, mr Andrews? - Hvor kommer hun fra?
Kan De vente lidt? Kan jeg hjælpe dig.
Ja. Sig til mr Andrews, at hans ... datter er her.
Mr Andrews? Deres datter er her.
Godt. Kom med mig.
Det mener du da ikke!
Er De den nye sekretær? Er De glad for jobbet?
- Ja, meget. - Hvordan er mr Andrews som chef?
Han er sød. Vi kommer fint ud af det.
Han er behagelig. Og meget professionel.
- Jeg kan ikke klage. - Det kan jeg.
- Jeg vil sige Dem noget, miss ... - Miss Gibbons.
- Min far er en hengiven familiemand. - Det ved jeg godt.
Han taler om dig og din mor hele tiden.
Hun er nok et venligt menneske.
Hun er ret flot. En farlig dame at lægge sig ud med -
- hvis De ved, hvad jeg mener.
- Hej! - Hej! Hvorfor er du her?
Hvorfor har du ikke fortalt mor om din nye sekretær?
- Der er ingenting at fortælle. - Du plejede at fortælle mig alt.
For sent, miss Gibbons. Jeg har afsløret dig.
De ville underskrive det her så snart, det var færdig.
- Lucille, skal du ud? - Nej. Men her er lidt køligt, ikke?
Det har jeg ikke lagt mærke til. Tak.
- Hvad kan jeg gøre for dig? - Ser jeg ikke frygtelig ud?
- Som en typisk teenager. - Det er på tide med en forandring.
- Kom du for at spørge mig om det? - Nej.
Jeg skal have bøjlen taget af i eftermiddag.
Og jeg vil have ordnet hår og negle.
- Det, der er tilbage. - Du behøver da ikke min tilladelse.
Det ved jeg godt. Men jeg har også lyst til nyt tøj.
Så må jeg låne dine kreditkort med en fuldmagt?
Ja selvfølgelig. Det ordner Miss Gibbons.
Ja, sikkert. Jeg tror, jeg hader miss Gibbons.
- Ja, mr Andrews? - Ja ...
Hvad ...?! Vil De venligst tage et kort diktat?
- Ja, sir. -"Til rette vedkommende."
"Til rette vedkommende."
"Min datter, Annabel Andrews, må hermed bruge mine kreditkort."
-"Hilsen" ... Fik De det? - Ja. Det er færdig på en studs.
- Grim som arvefjenden, ikke? - Hun har set bedre ud.
- Men hun har meget at tænke på. - Det bør hun ikke have.
Som hvad?
En arbejdsløs mand, et sygt barn og en svær svigermor. Jeg har travlt.
- Kan jeg gøre andet for dig? - Nej, ingenting.
Tak, far.
Ellen Andrews, du er udspekuleret og mistroisk.
Tak.
- Forvarm ovnen til 150. - Hvordan gør man det?
Tænder for ovnen, dumme. Søde, mener jeg.
Så er både ovnen og grillen tændt. Så bliver der hurtigere varmt.
- 9 kg fugl tager 6 1/2 time. - Har vi tid til det?
Kun hvis vi fordobler alt. Skru helt op.
Tag telefonen.
Hallo. Det er til dig.
Jeg har hænderne fulde. Hvem er det? Hvad vil de?
Hvem er du? Hvad vil du? Det skal jeg sige til hende.
Det var rektor. Du er 15 minutter forsinket til mødet om Annabel.
Mr Dilk? Hvad vil han?
Det mandschauvinistiske svin!
- Er mr Dilk også det? - Nej, din far.
- Han rodede mig ind i det her. - Hvem ringer du til?
Hallo? Boris, det er mrs Andrews.
Kan du passe en lille dreng og en kalkun?
Fuglen er i ovnen. Men rør den ikke, drenge.
Tror du, du kunne piske en dessert sammen? Gelé eller sådan noget.
- Jeg har lavet chokolademousse. - Fint. Lav det!
Det er kun tøsedrenge, der laver mad.
Og det siger drengen med himmelseng og dukkehus.
Jeg har ikke ...
Din næse løber. Sig det ikke. Det er et følsomt emne for ham.
Det kan jeg forestille mig.
- Alt i orden? Så er jeg gået. - Alt i orden! Har De bilnøglerne?
Bilnøglerne! Til bilen, mener du? Åh nej.
I min sindstilstand ville jeg nok køre mig ihjel.
Jeg tager bussen. Jeg har penge til bussen.
Hvor har du været, Annabel? Vi har ledt efter dig.
- Jeg har købt nyt tøj. - Skynd dig.
- Hvor tog du hen? - Du er forandret.
Hvorfor får hun så dårlig karakter? Siger hun ikke noget i timerne?
- Hele tiden! - Det bliver vel til noget.
- Ja, til noget middelmådigt. - Men Annabel er meget intelligent.
Og hendes udtryksevne er bedre end ældre elevers.
Hvorfor har De aldrig fortalt mig det?
- Er jeg et geni? - Jeg beundrer Deres datter.
Alle lærere drømmer om at få sådan en elev.
Men når man får det, og ikke når frem til hende -
- må man indse, at man måske er en mislykket lærer.
Og at en anden lærer måske kunne få hendes særlige evner frem.
Men jeg er vel ikke i stand til det. Og det bedrøver mig meget.
Græd nu ikke, miss McGuirk. Det er ikke Deres fejl.
- Hun kan være en skør kugle. - Det er Deres datter, vi taler om.
- Det ved jeg godt. - Før var hun en mønsterelev.
- Nu er hun en ... skør kugle. - Ja, lige præcis.
Det må der være en grund til. Er hendes omgivelser forandret?
Er der opstået en undertrykt rivaliserende faktor?
Udtryk Dem venligst lidt mere normalt.
- Bliver Deres søn favoriseret? - Abefjæs? Nej, han er så lille.
- Hun gør oprør mod noget. - Hun vil bare gøre det, hun vil.
- Den sædvanlige teenager ... - Kan det være Dem?
- Er De en opmærksom mor? - For opmærksom!
- Er De forstående? - Nej.
- For krævende? - Det kan De bande på.
- Det her er sjovt! - Med respekt, mrs Andrews ...
- Tror De, De er en god forælder? - Ja.
Ja. Jeg ligger nok blandt de ti bedste på Forældretoppen.
- Er De en kærlig mor? - Selvfølgelig!
Hvad er det for et spørgsmål? Det er et dumt spørgsmål!
- Ja. Sikke et dumt spørgsmål! - Det bliver lidt sværere end ...
De må fortælle mig, om De og Deres mand har problemer?
- Nu stopper du, Charlie! - Charles.
Vi skulle snakke om karakterer.
- Ikke om min far! - Hørte De, hvad De lige sagde?
Jeg kaldte min mand min far, Og hvad så?
Ret afslørende, ikke?
Det er ikke så lidt frækt af Dem at snuse i folks privatliv.
- Sådan skal det gøres, mor. - Vi vil have klaring over problemet.
- Annabel har brug for hjælp. - Ja. Og hun er ikke den eneste.
Jeg tror, hun har fået hjælp. På mandag ser I en ny Annabel.
- Hun forandrer sig ikke natten over. - Mærkeligere ting er sket.
Bør vi ikke slukke for den?
Vi skulle jo ikke røre den.
Hvad så nu?
Den smeltede chokolade blandes med æggehvider og brandy.
Sluk for den.
Snotunge!
- Nu må jeg begynde forfra. - Undskyld. Det smager godt!
- Boris, se! - Ja, du er beskidt. Du må i bad.
- Boris ...! - Kom, nu!
Hej, Abefjæs! Godt at se dig beskidt. Har du lavet mudderkager?
- Moussekager. Den røg i luften. - Nu laver du vist sjov.
- Mor, kalkunen er ved at ... - Væk, Max. Lad ham vaske sig.
Du gør væggene rent. Du gør din krop ren.
Ud i badet med dig! Du går ud i køkkenet.
Hvad lugter her af?
- Åh nej! - Åbn et vindue, hvis du kan se et.
Du godeste! Jeg kan ikke trække vejret.
Eksploderet mousse og brændt kalkun! Hvor kunne du, Boris?!
Undskyld.
Jeg skal lige tage mig sammen og lade som om ... Hallo.
- Hvor er du, Ellen? Og maden? - Den er her. Overalt, faktisk.
- Hvor er Annabel? Hun må komme. - Hun gør sig klar til showet.
Skal hun stå på vandski? Hun slår sig ihjel!
Hun er jo en af de bedste i staten.
Det var hun i morges, men ikke nu. Du må stoppe hende.
Det tager jeg mig af. Kom nu bare med maden.
- Jeg regner med jer. - Men vi er ikke os selv!
Jeg vil have min mor. Vi må vist være lidt kreative.
Lad os begynde forfra. Vi har Katte-Kibble, grønne nudler -
- og tabasco. Vi laver en New Orleans-gryde.
Vi drysser lidt brødstykker ovenpå. Jeg har nogle oliven. Vidunderligt!
Persille! Lad os så komme i gang, Boris!
- Få skiene på. Alle venter. - Jeg gør det ikke, Bill.
Begynd nu ikke på det igen. Jeg har pralet af dig.
- Jeg er ikke den, du tror. - Det er som at høre din mor.
- Tag så skiene på. - Du er ligeglad med, om jeg dør.
Det taler vi om efter vandshowet. Sådan ja! På med skiene.
Først foden.
Har vi alt? Hvor er kalkunen?
- Skal den spises? - Har du ikke hørt om røget kalkun?
Boris, jeg har ikke tid nu.
Men der er noget, du bør vide om mig. Prøv at forstå.
Jeg har brug for din hjælp. Først og fremmest, underligt nok ...
- Jeg kan ikke køre bil. - Det tror jeg ikke på.
- Kan du køre bil? - Ja.
- Men jeg kunne blive anholdt. - Bedre end at jeg kører mig ihjel.
- Jeg er kun 13. - Og jeg er 38.
Tror du mig ikke? Jeg er ikke min mor. Jeg er Annabel Andrews.
Jeg er i min mors krop. Spørg mig ikke, hvordan det skete.
- Hvordan skete det? - Du tror mig ikke!
- Du er skør. - Det kan jeg ikke benægte.
Jeg er skør. Men du er uansvarlig, hvis du lader en skør køre bil -
- og måske blive dræbt. Ikke?
Jo.
Hvis du tænker på os, så kør mig til marinaen -
- så jeg kan redde min fars ære og min mors liv.
- Så meget tænker jeg ikke på jer. - Fint. Smut! Jeg klarer mig uden!
Jeg har kalkunen!
At jeg ikke vil i fængsel, betyder ikke, at jeg ikke vil hjælpe.
Hop ind!
Frem og op!
Lad mig sige det sådan: Jeg vil hverken gør mig til grin -
- eller brække alle knogler.
Mit job afhænger af denne kunde.
Beklager. Men jeg kan ikke gøre det.
Jeg giver op. Sæt dig ned, så snakker vi om det.
Hold den her.
Fuld gas, Charlie!
Undskyld, min skat. Jeg blev nødt til det.
Din beskidte lus!
Hjælp!
- Hvilken vej skal jeg? - Til højre.
- Nej, til venstre. - Venstre er den vej!
Vi har vist fået selskab.
Jeg ville ønske, jeg var i min egen krop!
Rigtige krop. Forkerte sted.
- Hvor kom du fra? - Hvor er mor?
- Hvordan gjorde du det? - Gør det en gang til.
Vent! Vent!
- Er det ikke Deres kone, Andrews? - Jo. Hvad?!
- Ja, det formoder jeg. - Hvad laver hun derude?
- Hvad ...? - Det er et mor-og-datter-nummer.
Ja, lige præcis!
- Hvor er datteren? - Hvad?
Hvad er det, du gør, Annabel?
- Stop, før nogen bliver slået ihjel. - Mor har brug for os.
- Hun er i en større knibe end os. - Det har jeg svært ved at tro.
Hvad er det, du gør?!
- Hvor blev alle sammen af? - Nej, til højre!
- Den anden vej. - Nej!
Få den tingest af mit hoved.
- De kommer nærmere. - Jeg har set dem.
Se dig for! Vent!
Nej!
Hvorfor styrer du ikke båden?
Hun er fantastisk. Hvorfor har De ikke sagt noget?
- Det skulle være en overraskelse. - Jeg er overrasket.
- Så er vi to. - Tre.
- Sikket show! - Det ville være bedre om aftenen.
- De havde planlagt det sådan, ikke? - Ja.
Hvad bliver det næste?
Næste påfund, tror jeg, sker ... ude på vandet.
- Bilbølle! - Træd i pedalerne, mrs Schmauss!
Jeg vil af!
- Unge mand, kan De hjælpe mig? - Hvad laver De?!
Slip mig!
Se ham. Han er byens vovehals.
- De tager fejl af kønnene, Andrews. - Hvabehar?
- Det er ikke en han. - Det er en hun. Min kone!
Hun hænger i en drage. Hun er så ung!
Ellen! Skat!
Du skal ikke skatte mig!
Skynd dig! Ellers når vi ikke at se drageflyveren.
Pas på!
Så I, hvordan tårnet faldt sammen?
Sæt den i bakgear, Annabel!
- Er det mrs Andrews? - Mor?
- Hej, mor? - Er du okay?
Jeg troede, du ville styrte ned.
Ja. Det er rart, du tænker på mig.
- Ja, det er det. Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Må Annabel give mig køretimer?
- Ikke i min gade. - Vi får se, Ben.
Jeg er så glad for at være mig selv igen.
- Kunne du lide dig selv? - Det ved jeg ikke.
De tog kun et par centimeter af dit hår.
Og du behøver ikke at gå med det tøj, jeg købte.
- Kan du ikke lide dine nye tænder? - Jeg mente min personlighed.
Jeg er meget klogere, end jeg troede.
- Og meget dummere. - Er vi ikke alle det?
Deres familie er sjov. Et fantastisk show!
- Ja. Det var mægtig godt. - Ingen tvivl om det.
- Det kan ingen gøre bedre, vel? - Jeg synes stadig, at ...
Men jeg forstår ikke, hvordan du havnede oppe i dragen.
- Annabel var der ... - Når enden er god, er alting godt.
Du ser godt ud, Annabel.
- Du er anderledes. - Er det positivt?
Du er en helt anden person, mener jeg.
Ikke helt, men jeg arbejder på sagen.
- Gryderet! - Du udtrykker dig uklart, Ellen.
Jeg er bekymret for din mor. Hun er underlig.
Hun er vel ikke et problem-menneske?
Der vil du også se forandringer.
Jeg kan bedre lide fornuftige kvinder som dig.
Jeg tror, jeg forstår, hvad du mener, Boris.
- Hvor skal I hen? - Hen at købe pizza.
- Vil du med? - Må jeg det?
- Ja. Kom. - Sørens!
- Du gjorde noget umuligt i dag. - Vi køber pizza. Vil I have noget?
Jeg får ikke noget svar ud af din mor. Kan du give mig en forklaring?
Tvang jeg dig, eller tvang jeg dig ikke ud på vandet?
- Både ja og nej. - Du er præcis som din mor.
- Tak. - Vi tager på stranden i morgen.
- Gider du køre os? - Ja. Hvor hyggeligt!
Jeg gør det! Jeg skal arbejde på motorcykelkampagnen.
- Hvad skal jeg så gøre? - Lørdag står du jo på skøjter.
Jeg hader det. Jeg fryser, og mine ankler gør ondt.
Jeg elskede at stå på skøjter. Af og til ...
Du får alt det sjove: Drageflyvere og motorcykler!
- Jeg ville gerne være i dine sko. - Og jeg i dine.
Tal om noget andet, Ben. Du vil ikke være Ben. Tro mig.
Du vil ikke bytte plads med far.
- Jo, det vil jeg! - Jo, det vil jeg!
Tekster: Kirsa Hage Dansk Video Tekst